ДОКТРИНАЛЬНА НОРМОТВОРЧІСТЬ ОРГАНІВ ВІЙСЬКОВОГО УПРАВЛІННЯ: ПРАВОВІ АСПЕКТИ ВАЛІДАЦІЇ - Шульгін, В. (Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Військово-спеціальні науки, 2021)
Проаналізовано правові (організаційно-теоретичні, порівняльно-прикладні, темпорально-термінологічні, легітимаційні, валідаційні) аспекти здійснення доктринальної нормотворчості органів військового управління ЗCУ у сфері бойової підготовки і застосування ЗC України та інших складових сил оборони України за призначенням, що має важливе значення на шляху до євроатлантичної інтеграції нашої держави, для ефективної діяльності національних об’єднаних сил оборони в умовах особливого періоду, підготовки підрозділів ЗСУ до спільних дій та взаємосумісності зі збройними силами держав-членів НАТО. З метою формування зваженого системно-наукового підходу на шляху упорядкування доктринального нормотворчого процесу органів військового управління ЗСУ здійснено спробу дослідити сутність, правові особливості адаптації, валідації та місце військових публікацій у національній системі актів військового управління, зокрема, доктринальних документів як запозичених у держав-членів НАТО. Зазначене актуалізовано з огляду на те, що доктрина усвідомлювалася в системі військового права України винятково як воєнно-політичний акт національного рівня. Необхідна гармонізація нормативно-правових і доктринально-концептуальних актів військового управління України як за ознаками їхньої юридичної сили в системі нормативно-правових актів військового законодавства, так і з урахуванням їхньої ієрархії за ознаками організаційно-операційного рівня (стратегічного, оперативного, тактичного) органів військового управління. З’ясовано стан правового забезпечення доктринальної нормотворчості в межах сил оборони України та військово-відомчої доктринальної нормотворчості. Встановлено та обґрунтовано правову сутність і природу військових публікацій, зокрема, доктрин у системі військового управління, їхнє загальне і спеціальне поняття з урахуванням наявних проблем та особливостей сучасного процесу нормативно-правового регулювання, військово-відомчої правореалізації, трансформації праворозуміння ієрархії актів військового управління з урахуванням імплементації військово-операційних доктрин, новелізації системи національно-оборонного та військового управління. Сформульовано пропозиції з метою оптимізації процесу доктринальної нормотворчості органів військового управління, адаптації, валідації та визначення місця військово-адміністративних операційних доктрин у системі актів військового управління ЗС України.