МЕНТАЛІТЕТ ЯК ПРЕДМЕТ НАУКОВОГО ДОСЛІДЖЕННЯ У КОНТЕКСТІ СУЧАСНИХ ГІБРИДНИХ ЗАГРОЗ - Волошина, Н.; Пампуха, І.; Жогіна, Л. (Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Військово-спеціальні науки, 2022)
Обґрунтовано актуальність висвітлення сутності, змісту і структури менталітету українського народу, проаналізовано різні підходи вітчизняних і зарубіжних авторів на сутність, змістовні складники, структуру менталітету. Розглянуто історію становлення наукових пошуків світових учених, показано зв’язок менталітету з архетипом – сховищем латентних шарів пам’яті людства, що є формою колективного несвідомого (надособистісно-трансперсонального) початку людської психіки. Показано, що загальним для дослідників менталітету є прагнення охарактеризувати ледь помітні особливості культури, етнічну і соціальну зумовленість образу мислення, стереотипи поведінки, виокремлення тих явищ суспільного життя, які зазвичай складно пояснити раціонально. Запропоновано авторське розуміння менталітету: це стійка сформована протягом усієї історії людства система внутрішніх свідомих і підсвідомих соціокультурних установок людської спільноти, що формується та змінюється як під зовнішнім впливом економічних, політичних, соціальних, культурних чинників, так і шляхом генетично обумовленого саморозвитку, проявляється в поведінці людини або великої соціальної групи на рівні автоматизму. Показано, що проявом менталітету конкретного етносу є етноменталітет, який містить такі базові елементи: колективну пам’ять; соціальні уявлення, установки і відносини; колективні емоції, почуття і настрої, що закріплюють їх; норми, цінності та ідеали; етнонаціональний характер і темперамент; мову; ментальні репрезентації культури; стиль мислення і соціального сприйняття; поведінкові зразки; етнічну і національну ідентичності. Розглянуто структуру менталітету, яка містить такі компоненти: а) соціокультурний компонент; б) психологічний компонент на рівні соціальної психології ("національний" і "соціальний" характер) та на рівні індивідуальної психології (конкретний прояв соціальнопсихологічних, національних установок у кожного індивіда); в) цивілізаційний компонент, який є інтелектуальним забезпеченням цивілізації.