СУЧАСНА УКРАЇНСЬКА АРМІЯ КРІЗЬ ГЕНДЕРНУ ПРИЗМУ - Боброва, Ю.; Бобров, Ю. (Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Військово-спеціальні науки, 2021)
Аналіз численних наукових публікацій свідчить про неабияку актуальність гендерних досліджень на сучасному етапі українського суспільного розвитку майже в усіх сферах соціальних відносин. В Україні вирішення гендерного питання у сфері безпеки та оборони держави тривалий час залишалося на консервативному рівні. Значним поштовхом у цій сфері стали події на Сході країни, які привели до гендерного прориву. Що стосується забезпечення паритетної участі чоловіків і жінок у функціюванні української армії, то реалізація такого гендерного балансу може перетворити образ збройних сил з інституту, пов’язаного головним чином з насильством і веденням бойових дій, на інститут, що більше поєднується зі зміцненням обороноздатності держави та демократизацією. Проаналізовано запровадження гендерної перспективи в Україні в досліджуваній проблематиці та динаміку встановлення гендерного балансу у військовій організації держави; вплив на наявні тенденції законодавчих ініціатив. Констатовано, що сучасна українська армія більшою мірою "чоловіча", жінки хоча і допускаються до військової служби, однак участі у прийняття суспільно важливих рішень не беруть, високих військових посад не займають, кар’єрне зростання для них утруднене. Наголошено на досі існуючому стереотипному сприйнятті військовослужбовця як чоловіка, для зміни якого необхідні соціальні трансформації, зміни у свідомості людей і, відповідно, об’єктивний погляд на проблему. Зауважено, що задекларований державою комплекс заходів щодо забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків є теоретичним механізмом реалізації принципу гендерної рівності, у тому числі, і в ЗСУ. Однак на практиці, на наш погляд, він майже недієвий. Зазначено, що надання однакових можливостей чоловікам і жінкам у доступі до військової служби, розбудові власної кар’єри, підвищенні свого професійного рівня має реалізовуватися через створення сприятливих умов для поєднання роботи та всіх інших сторін життя задля досягнення гендерної демократії. Зазначено основні проблеми реалізації гендерної рівності в ЗСУ, які більшою мірою ґрунтуються на суспільних стереотипах заздалегідь визначених ролей для чоловіків і жінок.