ВДОСКОНАЛЕННЯ МЕТОДИКИ МОНІТОРИНГУ ІНФОРМАЦІЙНОГО ПРОСТОРУ ЗА ДОПОМОГОЮ ГЕОІНФОРМАЦІЙНИХ СИСТЕМ - Лукіянчук, А.; Сторубльов, О. (Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Військово-спеціальні науки, 2021)
Зростаючі можливості використання сучасних геоінформаційних технологій у військовій сфері змушують переглянути традиційні підходи до використання засобів і методів для аналізу наявних інформаційно-аналітичних матеріалів щодо підвищення ефективності виконання інформаційних заходів відповідно до компетенції МОУ та ЗСУ. Зростаюча інтенсивність динаміки мирного часу та ведення збройної боротьби (конфліктів) передбачає наявність і циркуляцію великого обсягу інформації, яка потребує обробки, зберігання, передачі споживачам, що призводить унеможливлення людини-оператора (аналітика) за заданий час здійснити прийняття зваженого рішення. Тому необхідне застосування сучасних геоінформаційних систем (ГІС), направлених на підтримку прийняття рішення в умовах обмеженості, часових і просторових параметрів. Зміни у змісті пасивної розвідки пов’язані саме з використанням ГІС, які поєднують можливості збору, обробки інформації про місцевість із гідрометеорологічою, оперативно-тактичною, розвідувальною та іншою інформацією, що забезпечує можливість проведення якісного аналізу та моделювання найбільш раціональних рішень в інтересах ведення збройної боротьби. Постійне збільшення обсягу потрібної інформації та зменшення часу на прийняття рішення обумовлює актуальність задачі, для вирішення якої необхідно розробляти ГІС і використовувати їх при плануванні та управлінні бойовими діями частин і підрозділів ЗСУ. Одним із завдань ведення пасивної дистанційної розвідки є виявлення координат противника, які необхідно представити у зручному для користувача вигляді. Це досягається шляхом створення військових інформаційних систем різного призначення, важливою складовою яких є засоби обробки цифрової інформації про місцевість у взаємодії з різноманітними даними про противника та свої війська. Вирішити такі завдання можна, використавши системи пасивної дистанційної розвідки на основі розвідувально-сигналізаційних приладів (РСП). З аналізу існуючих РСП для ефективного вирішення таких завдань одним із можливих варіантів є використання сейсмоакустичних систем. В основі роботи сейсмоакустичних систем лежить виявлення в середовищі (у поверхневому шарі землі) поширення сейсмічних хвиль, які виникають під час руху порушника в зоні спостереження за допомогою сейсмічних датчиків та (у повітрі, рідинах або твердому середовищі) акустичних хвиль за допомогою акустичних датчиків. Використання системи пасивної дистанційної розвідки на основі сейсмоакустичного моніторингу разом із ГІС дозволить виключити людський фактор (помилки), зменшити людські і часові затрати на обробку даних, а також зберігати отриману інформацію в ГІС-базах даних, що актуально щодо цієї теми. Використання ГІС дозволить виключити втрати особового складу.