ПРОБЛЕМА ГАРАНТУВАННЯ ЯКОСТІ ПІДГОТОВКИ ВІЙСЬКОВИХ ФАХІВЦІВ: ПІДСУМКИ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ - Черних, Ю.; Черних, О. (Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Військово-спеціальні науки, 2019)
У статті з урахуванням основних визначень щодо якості освіти, які прийняті на міжнародному та національному рівнях, досліджується стан якості підготовки курсантів - випускників тактичного рівня у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти на основі оцінювання майбутніми офіцерами основних складових власної компетентності, а також аналізуються основні чинники, що, на думку випускників, сприятимуть підвищенню якості підготовки військових фахівців. Якість підготовки майбутні офіцери оцінюють як основні складові власної компетенції. Проаналізовано основні фактори, що сприяють підвищенню якості підготовки військових спеціалістів. З метою оцінки якості підготовки військових спеціалістів під час проведення науково-дослідної роботи серед випускників ВВНЗ проведено соціологічне дослідження. Основна увага приділяється проблемі виявлення сучасного стану якості підготовки військових спеціалістів та виявлення факторів, які підвищуватимуть ефективність навчального процесу в ВВНЗ. Дослідження проводились у семи провідних ВВНЗ: Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, Харківському національному університеті ПС, Військовій академії (м. Одеса), Інституті бронетанкових сил Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», Житомирському військовому інституті, Військовому інституті зв’язку та інформатизації, Військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Якість підготовки військових спеціалістів розглядали з точки зору самоперевірки випускників, а саме: усвідомлення власного професіоналізму; можливості реалізації індивідуальних здібностей і схильностей; оволодіння методикою самоосвіти, самовдосконалення; психологічній готовності до професійної діяльності; компетентністі; здатності успішно виконувати службові обов’язки у військах. Плануючи соціологічне дослідження, усі питання були об’єднані у п’ять основних блоків: соціально-демографічні характеристики респондентів; рівень готовності випускників до виконання службових обов’язків у військах, силах (формування відповідних компетенцій); зміни (напрями вдосконалення) змісту та методів навчання у ВВНЗ, які пропонують випускники для підвищення якості власного навчання; організаційні заходи, які, на думку майбутніх офіцерів, повинні використовуватися для підвищення якості підготовки військових спеціалістів; фактори, які викликають занепокоєння для випускників після закінчення навчання.