Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Військово-спеціальні науки
У "Віснику Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Військово-спеціальні науки" висвітлюються результати теоретичних, практичних і прикладних досліджень з актуальних проблем військової педагогіки, військової психології, військової економіки, військової географії, геопросторової підтримки і права. Для наукових, науково-педагогічних працівників, ад'юнктів, аспірантів, студентів та курсантів.
Київський національний університет імені Тараса Шевченка
Дослідження фізико-географічних чинників, що визначають тактичні властивості місцевості
В с т у п . Необхідність кількісного оцінювання впливу фізико-географічних умов місцевості на бойові дії зумовлена трансформацією сучасного воєнного середовища. Зростання ролі маневрових і високотехнологічних операцій потребує точного врахування факторів місцевості під час планування і ведення бойових дій. Досвід сучасних збройних конфліктів, зокрема бойових дій в Україні, засвідчив, що рельєф, залісеність та дорожня інфраструктура суттєво впливають на ефективність бойового застосування підрозділів, їхню мобільність, маскування та живучість. Розвиток геоінформаційних технологій створює умови для побудови моделей оцінювання місцевості на основі просторових даних, цифрових моделей рельєфу та статистичного аналізу природних компонентів. У поєднанні з військовими методиками оцінювання місцевості це відкриває можливість формування об′єктивних кількісних критеріїв для прогнозування придатності територій до розгортання та маневру сил. Таким чином, актуальність дослідження полягає у створенні науково обґрунтованої моделі, яка дозволяє інтегрувати результати фізико-географічного аналізу в систему військового планування та управління. М е т о д и . Під час написання статті використовувалися загальнонаукові методи: аналізу, порівняння, синтезу, системного підходу та структурно-графічний метод. Застосування цих методів дозволило систематизувати чинники впливу фізико-географічного середовища на бойову діяльність військ, розробити кількісні критерії оцінювання місцевості та побудувати узагальнену структурно-графічну модель тактичної придатності території для розміщення підрозділів. Р е з у л ь т а т и . У роботі адаптовано систему базових оціночних показників фізико-географічних чинників місцевості (коефіцієнт пересіченості місцевості KТD, середній нахил рельєфу mr, ступінь лісистості ml, щільність дорожньої мережі m_д) з їх інтеграційним поєднанням в єдиний індекс T для розрахунку тактичних потреб дій військових підрозділів. Вибір показників обґрунтовано їхньою тактичною значущістю та доступністю вихідних даних; формули обчислення кожного показника наведено за опублікованими джерелами. Показано приклад розрахунку та інтерпретацію класів придатності місцевості для маневру, скритності і логістики. В и с н о в к и . Запропоновано й апробовано операціоаналізовану узагальнену модель оцінювання тактичних властивостей місцевості, адаптовану до потреб планування і ведення бойових дій у сучасних конфліктах. Модель поєднує кількісні індикатори фізико-географічних чинників місцевості, які нормуються та агрегуються в інтегральний індекс придатності T з використанням методів ваговизначення. Вона дозволяє підвищити точність тактичного оцінювання місцевості, ефективність бойового застосування підрозділів, а також може слугувати основою для підготовки відповідних рішень щодо розміщення сил, інженерного обладнання районів і логістичного забезпечення.
фізико-географічні умови, рельєф, прохідність місцевості, оцінювання місцевості, щільність дорожньої мережі, тактичні властивості місцевості, бойове застосування підрозділів
Авторське право (c) 2025 Олексій Федченко https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
Перспективи адаптації бази даних MGCP до потреб Збройних Сил України
В с т у п . Використання векторних геопросторових баз даних збройними силами провідних країн світу є головним елементом підтримки сучасних військових операцій. Такі бази даних забезпечують детальну інформацію про географічні об'єкти, їх актуальний стан, інфраструктуру й інші важливі аспекти, які допомагають збройним силам ефективно планувати та виконувати різноманітні завдання. Збройні сили провідних країн світу використовують векторні геопросторові бази даних для планування військових операцій, розвідки, навігації та інших завдань. М е т о д и . Під час проведення дослідження використано такі наукові методи: метод аналізу наукової та довідкової літератури з проблеми дослідження; методи систематизації та узагальнення наукової інформації, що стосується сутності та змісту визначених завдань; системний аналіз актуальних керівних документів, які стосуються векторних баз даних. Р е з у л ь т а т и . В умовах переходу Збройних сил України (далі – ЗС України) до стандартів НАТО одним із ключових напрямів є впровадження принципів взаємосумісності у сфері геопросторових даних. Програма MGCP (Multinational Geospatial Co-production Program) є базовим прикладом ефективної міжнародної кооперації у створенні високоякісних векторних геопросторових даних, що відповідають вимогам STANAG 2592. Адаптація структури бази даних MGCP для національних потреб дозволить перейти від картографічно-орієнтованого підходу до даноцентричної моделі, де головним продуктом стають стандартизовані векторні дані. Це забезпечить можливість: двостороннього обміну геопросторовою інформацією із союзниками; використання інструментів автоматичної генералізації та мультимасштабних баз даних; підвищення точності, узгодженості та якості цифрових картографічних продуктів; створення надійної основи для розвідки, планування та управління бойовими діями. В и с н о в к и . Використання MGCP відкриває широкі перспективи для модернізації геоінформаційного забезпечення ЗС України, посилення ситуаційної обізнаності, цифровізації бойових процесів і підвищення сумісності з міжнародними партнерами. Результати проведених досліджень щодо адаптації MGCP будуть використані під час розроблення проєкту технічного керівництва зі створення векторних геопросторових даних з метою визначення уніфікованих правил, процедур і вимог до створення векторних даних, що є основою цифрових топографічних карт для потреб ЗС України.
векторна база даних, геопросторова інформація, ЗСУ, структура бази даних, стандарт НАТО, MGCP
Авторське право (c) 2025 Олександр Коренець, Наталія Литвиненко, Тамара Курач, Ірина Підлісецька https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
Сучасні тенденції штучного інтелекту в гуманітарному розмінуванні територій та його інтеграції в геоінформаційні системи
Вступ. Гуманітарне розмінування вирізняється множиною різноманітних за фізичним принципом реалізації методів очищення територій. За ступенем зрілості (Technology Readiness Level – TRL) ці технологічні рішення умовно можна розділити на повсякденно використовувані (TRL 8-9), системи, що перевіряються в умовах наближених до реальних (TRL 4-7) та концептуальні речі (TRL 1-3). Жоден із заявлених існуючих методів наразі не гарантує 100 % результативності гуманітарного розмінування територій і незадовільний за параметрами: чутливості, вибірковості, швидкодії. Служба ООН з питань протимінної діяльності вимагає від операторів протимінної діяльності майже повну впевненість в очищенні територій на рівні 99,5 % на мінімальну глибину в 20 см. Протимінна діяльність за своєю суттю має географічний характер, а тому зібрана різними методами інформація просторового характеру має зазнавати обробки в геоінформаційних системах (ГІС). Масове поширення штучного інтелекту (ШІ) в останні роки демонструє пошук закономірностей та взаємозв′язків там, де людина навіть не припускала, що можуть бути нові знання. Поєднання можливостей ШІ та геопросторових даних (GeoAI) ще більше посилило розуміння складних наборів даних, тим самим допомагаючи розв′язати найгостріші проблеми людства, однією з яких є мінне забруднення територій. Методи. Використано загальнонаукові та спеціальні методи дослідження. Історичний підхід дозволив з′ясувати етапи розвитку ШІ. Метод класифікації виокремив різновиди методів ШІ. Метод визначення виокремив предметну галузь застосування ШІ в гуманітарному розмінуванні. Аналіз та еволюційний підхід надав приклади застосування ШІ на різних етапах гуманітарного розмінування та їх вдосконалення із розвитком геопрострового ШІ. Індукція та аналіз сформували висновок про сучасний стан, тенденції та перспективи застосування ШІ в гуманітарному розмінуванні територій. Результати. Розглянуто історію появи та зростання значення ШІ для потреб гуманітарного розмінування. Здійснено детальний огляд публікацій за тематикою ШІ в гуманітарному розмінуванні та геопросторового ШІ. Виявлено тенденції та декларовані пріоритети подальшого розвитку. Наведено класифікацію методів ШІ з поясненням їх прикладного застосування в гуманітарному розмінуванні. На прикладі нейронних мереж розглянуто проблеми та шляхи їх інтеграції в ГІС. Висновки. Технології ГІС та ШІ стали об'єктом обговорень того, як технології та інновації можуть покращити гуманітарну діяльність і міжнародну миротворчу діяльність. Ці технології мають потенціал для вдосконалення можливостей оцінювання потреб та моніторингу змін на місцях і можуть бути корисними як для сектору протимінної діяльності, так і для ширшого гуманітарного сектору.
геодані, ГІС, методи розмінування, мінне забруднення, штучний інтелект
Авторське право (c) 2025 Тарас Гуцул https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
Військова медіація як інструмент мирного врегулювання збройних конфліктів: роль і виклики використання розвідувальних даних
Вступ. У сучасному безпековому середовищі, що характеризується стрімким зростанням збройних конфліктів і гібридних загроз, актуальним постає пошук ефективних інструментів їх мирного врегулювання. Військова медіація з розвідувальною підтримкою є новим напрямом у практиці посередництва, що поєднує аналітичні, дипломатичні та операційні методи з метою зменшення ескалаційного потенціалу конфліктів. Її застосування дає змогу підвищити довіру між сторонами конфлікту, своєчасно виявляти ризики порушення перемир′я та формувати умови для сталого миру. Методи. У дослідженні використано міждисциплінарний підхід, що поєднує методи системного аналізу, порівняльного вивчення міжнародного досвіду, контент-аналіз офіційних документів і звітів міжнародних організацій, а також метод операційного моделювання. Проаналізовано практику застосування військової медіації в конфліктах різного типу (Дарфур, Південний Судан, Україна), визначено інституційні умови інтеграції розвідувальних структур у переговорні процеси, а також проведено якісний аналіз нормативних і етичних аспектів використання розвідувальних даних у медіаційних процедурах. Результати. Результати дослідження засвідчують, що військова медіація з розвідувальною підтримкою сприяє підвищенню ефективності переговорів завдяки зменшенню інформаційної асиметрії, оперативному реагуванню на ризики ескалації та зміцненню довіри між сторонами конфлікту. Міжнародна практика (ООН, Африканський Союз, ЄС) доводить, що залучення перевірених розвідувальних даних підвищує легітимність медіаторів і дозволяє формувати обґрунтовані рішення щодо припинення вогню, контролю виконання домовленостей та гуманітарної координації. Водночас виявлено нові ризики, пов′язані з використанням штучного інтелекту та цифрових технологій у медіаційних процесах. Висновки. Військова медіація з розвідувальною підтримкою є перспективним інструментом сучасної дипломатії безпеки, який поєднує технологічні та гуманітарно-правові підходи до врегулювання конфліктів. Її ефективність визначається якістю розвідувальних даних, прозорістю процедур обміну інформацією та дотриманням міжнародних стандартів права. Подальші дослідження мають бути спрямовані на розроблення операційних моделей інтеграції даних розвідки у переговорні процеси, що забезпечать стійкість миру та запобігання новим формам насильства.
військова медіація, розвідувальна підтримка, переговорний процес, збройний конфлікт, міжнародне право, етичні стандарти, інформаційна асиметрія, мирне врегулювання, аналітична розвідка, міжнародна безпека
Авторське право (c) 2025 Ольга Слюсаренко https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
Модель стратегічно-адаптивного фінансового планування для військових частин ЗСУ: аналітично-прикладний підхід
Вступ. У сучасних умовах повномасштабного військового вторгнення питання раціонального управління фінансовими ресурсами сектора оборони є надзвичайно актуальним та критично важливим для забезпечення обороноздатності держави, підтримки військових операцій і стійкості національної безпеки в цілому. У цьому контексті механізм повернення частини податку на доходи фізичних осіб до військових підрозділів ЗСУ виступає як фінансовий каталізатор підвищення їх спроможності та чинник зміцнення економічної незалежності оборонних інституцій. Водночас, дослідження показує, що існуючий підхід до використання повернутих коштів потребує належного рівня адаптивності. Саме тому виникла необхідність у розробленні моделі стратегічно-адаптивного фінансового планування для військових частин із застосуванням математичного моделювання, вагового ранжування, сценарного прогнозування та інфляційного коригування. Метою дослідження є концептуалізація, розробка та апробація моделі стратегічно-адаптивного фінансового планування військових частин на основі механізму повернення частини ПДФО як інструменту підвищення якості та оперативності управлінських рішень командування військових підрозділів ЗСУ. Методи. У статті запропоновано й апробовано авторську методику стратегічно-адаптивного фінансового планування для військових частин на основі методологічного підходу, який поєднує математичне моделювання, систему вагового ранжування потреб, пріоритизацію напрямів витрат, сценарне прогнозування трьох імовірних варіантів розвитку бойових дій (базовий, ескалаційний, деескалаційний) з урахуванням індексу інфляції, тижневе та квартальне профілювання витрат, а також апробацію моделі на прикладах окремої механізованої бригади та бригади зв′язку. Результати. Результати апробації методики на умовних прикладах свідчать про різницю у фінансовій спроможності між типами військових частин: за початкового рівня повернення частини податку на доходи фізичних осіб окрема механізована бригада може отримувати кошти у розмірі близько 6 480 000 грн на місяць, тоді як бригада зв′язку істотно менше – лише 410 400 грн/міс. Запропонована модель забезпечує можливість оперативного перерозподілу ресурсів відповідно до обраного сценарію ("А", "Б" чи "В"). Інтеграція індексу інфляції дозволяє коригувати квартальні плани та зменшити ризик дефіцитів у фінансовому забезпеченні. Новизна наукового дослідження полягає у формуванні оригінального методологічного підходу, а також алгоритму адаптивного фінансового планування військових частин на основі механізму повернення частини ПДФО, який поєднує сценарне прогнозування, вагове ранжування та інфляційне коригування. Висновки. Апробована методика стратегічно-адаптивного фінансового планування надає військовим частинам ЗСУ інструментарій для зміцнення фінансової незалежності та ефективного використання коштів, джерелом яких є 10 % повернутого ПДФО. Очікуваний ефект від впровадження моделі полягає у зменшенні ризиків нецільового використання фінансових ресурсів, підвищенні прозорості бюджетних рішень і підсиленні стійкості фінансового забезпечення військових частин в умовах війни.
військова частина, податок на доходи фізичних осіб, кошторисне планування, фінансове управління, стратегічно-адаптивна модель, сценарне прогнозування
Авторське право (c) 2025 Людмила Цюкало, Олена Панухник, Тетяна Остапчук, Алім Сизов, Сергій Дяченко https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
Сценарії сталого розвитку: оцінка ризиків для економічної безпеки України
Вступ. Незважаючи на значний прогрес у дослідженні макроекономічної, виробничої, фінансової, зовнішньоекономічної, інвестиційно-інноваційної, соціальної та продовольчої безпеки України, низка аспектів загальної проблеми залишаються недостатньо вирішеними або потребують додаткової уваги в контексті поточних викликів, спричинених війною та економічною нестабільністю. Невирішені частини загальної проблеми включають: дефіцит трудових ресурсів, недостатню підтримку переробної промисловості, високу імпортозалежність, недофінансування науки, перевантаження соціальної інфраструктури, екологічні загрози, логістичні обмеження та низьку довіру до фіскальних органів. Ці аспекти вимагають розробки цільових державних програм, посилення міжнародної співпраці та залучення приватного сектору для забезпечення сталого відновлення України. Методи. Застосовано узагальнення та порівняльний аналіз результатів експертно-аналітичних підходів, у тому числі прогнозування, із використанням інституційних статистичних джерел. Результати. У статті висвітлено результати комплексного аналізу стану економічної, виробничої, фінансової, зовнішньоекономічної, інвестиційно-інноваційної, соціальної та продовольчої безпеки України у 2024 р., проведеного з урахуванням впливу сучасних економічних викликів, які уможливлять у подальшому здійснити відповідний прогноз на 2025–2027 роки. Висновки. У статті використано результати експертно-аналітичних підходів, що включали аналіз статистичних даних, оцінювання ризиків та прогнозування тенденцій у макроекономічній, виробничій, фінансовій та інших сферах безпеки України. Проведено порівняльний аналіз ключових показників із фокусом на трансформацію викликів у період війни. Окрему увагу приділено інституційно-функціональному аналізу реформ, заснованому на рекомендаціях державних і міжнародних організацій. Ці методи дозволили окреслити стратегічні напрями політики та розробити сценарії для сталого розвитку у 2026–2027 роках.
економічна безпека, виробнича безпека, фінансова безпека, зовнішньоекономічна безпека, інвестиційно-інноваційна безпека, соціальна безпека, продовольча безпека, ризики, прогнози
Авторське право (c) 2025 Віталій Половенко, Олександр Остапенко https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
Каністерапія як метод соціально-психологічної реабілітації комбатантів із посттравматичним стресовим розладом: від базових засад до реальних дій
Вступ. Каністерапія – це метод, який передбачає заняття зі спеціально навченими собаками, спрямований на корекцію, реабілітацію і соціальну адаптацію осіб, які потребують соціально-психологічної допомоги, що проводяться під керівництвом кваліфікованого каністерапевта. Він сприяє зростанню психічного здоров'я особистості. Розуміння каністерапії широке. Вона може передбачати використання собаки як тренажера, як мотиватора поведінки, або як учасника групової психотерапевтичної дії. Каністерапію розглядають як професійний вид допомоги, що вимагає спеціальної підготовки каністерапевтів і спеціального навчання тварин, дотримання правил техніки безпеки та етичного кодексу каністерапевта. Вивчення зарубіжного та українського досвіду засвідчило, що каністерапія є результативною під час роботі з посттравматичним стресовим розладом. Мета статті полягає в обґрунтуванні психологічних засад застосування каністерапії як методу соціально-психологічної реабілітації комбатантів із посттравматичним стресовим розладом. Методи. Використано під час дослідження контент-аналіз наукових джерел, порівняння, класифікацію, систематизацію. Результати. Реалізація інноваційної моделі соціально-психологічної реабілітації комбатантів методом каністерапії має такі переваги: під час цього процесу задіяно майже всі органи чуття; помічено позитивний вплив на загальний фізіологічний стан комбатантів, а саме: нормалізація артеріального тиску; собаки-терапевти можуть працювати і з тими військовослужбовцями, які зазнали важких травм і на цей час мають інвалідність чи не можуть самостійно пересуватись, чи обслуговувати себе. Системне функціонування реінтеграційного середовища в закладах вищої освіти як дієвої моделі поєднання всіх суб′єктів процесу соціально-психологічної реабілітації на міжвідомчому, міжсекторальному та міжпрофесійному рівнях дозволяє розширити можливості соціально-психологічної реабілітації комбатантів та ветеранів засобами каністерапії за умови реалізації концептуальних засад розробленої й апробованої програми соціально-психологічної реабілітації комбатантів із ПТСР методом каністерапії. Висновки. Розроблену програму соціально-психологічної реабілітації комбатантів із ПТСР методом каністерапії можна використовувати в реабілітаційних та кінологічних центрах, установах соціального спрямування, які працюють із військовослужбовцями і мають на меті відновлення їхнього психоемоційного та соціального становища, супровід у процесі адаптації до звичайних життєвих умов.
соціально-психологічна допомога, каністерапевт, посттравматичний стресовий розлад, корекція, реабілітація, соціальна адаптація
Авторське право (c) 2025 Олександр Сафін, Оксана Кравченко https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
Нейропсихофізіологічні маркери психічного стану комбатантів під час тестування реакції вибору
Вступ. Дослідження нейропсихофізіологічних маркерів комбатантів, які відображають вплив стресових умов, прийняття рішень у критичних ситуаціях та адаптаційні механізми, що впливають на когнітивні функції, є однією з найважливіших наукових задач сьогодення. Метою статті є дослідження реакції вибору (РВ) і пов′язаних з нею показників задля розробки ефективних методів діагностики та реабілітації комбатантів. Методи. У дослідженні як обстежувані взяли участь 37 комбатантів (25–50 років, серед яких 4 жінки) та 47 здорових волонтерів (19–39 років). Усі обстежувані проходили тест на визначення основних параметрів РВ згідно з оригінальною авторською комп′ютеризованою методикою. Одночасно у обстежуваних проводили запис електроенцефалограми (ЕЕГ) з подальшим когерентним аналізом, для якого було відібрано 22 учасники з групи комбатантів (25–50 років, серед яких 2 жінки) та 5 учасників з групи волонтерів, призовників військкомату (19–26 років). Результати. Швидкість центрального перемикання, визначена на основі РВ, була значно вищою в контрольній групі (р = 0.011), що може свідчити про повільнішу передачу інформації з лівої півкулі в праву і навпаки, в групі бійців, тобто про ускладнену міжпівкульну взаємодію. Швидкість РВ не мала значущих відмінностей між групами. Когерентний аналіз ЕЕГ виявив підвищену активність правої півкулі у бійців та білатеральну активність з переважанням лівопівкульної префронтальної та фронтально-скроневої когерентностей у контрольній групі. Це може бути пов′язано з обробкою емоційно-значущих, нових і потенційно небезпечних стимулів у бійців та аналітичної, вербально-мовленнєвої стратегії, нижчого когнітивного навантаження й адаптації до стабільного середовища в контрольній групі. Локальні нейромережі у фронто-центральних та потилично-тім′яних ділянках правої півкулі (F4-Cz-C4, O2-T6) були притаманні лише бійцям, переважно у тета- та альфа-діапазонах, що може бути нейрофізіологічним маркером адаптації до бойового стресу. Висновки. У бійців ефективність виконання завдання забезпечувалась за рахунок сформованої глобальної дельта-мережі шляхом пригнічення сенсорних входів, що перешкоджають внутрішній концентрації, модулюючи активності тих мереж, які повинні бути неактивними для виконання завдання, у той час як в контрольній групі когнітивний контроль здійснювався завдяки лівопівкульним фронтальним та центрально-скроневим нейромережам у тета-, альфа- та бета-діапазонах.
реакція вибору, електроенцефалограма, когерентність, комбатанти
Авторське право (c) 2025 Ольга Подковка, Микола Макарчук, Наталія Філімонова, Катерина Кравченко https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
Особливості психологічної підготовки в арміях країн НАТО: аналітичний огляд
Вступ. У сучасних умовах широкомасштабної війни Україна стикається з безпрецедентними психічними навантаженнями на особовий склад. Це вимагає науково обґрунтованих, системних підходів до психологічної підготовки військовослужбовців, які забезпечують стійкість до бойового стресу та здатність ефективно діяти в екстремальних умовах. Досвід армій країн НАТО, де психологічна підготовка інтегрована в усі рівні бойового навчання, є важливим орієнтиром для розвитку української системи підготовки персоналу до психологічних викликів війни. Цим і зумовлена актуальність вивчення особливостей психологічної підготовки в арміях країн НАТО. Мета дослідження – розглянути особливості психологічної підготовки в арміях країн НАТО та розробити рекомендації щодо вдосконалення психологічної підготовки військовослужбовців ЗС України. Методи. Використано теоретичні методи наукових досліджень, а саме: аналіз, синтез, узагальнення, порівняння, систематизація. Результати. Встановлено, що психологічна підготовка військовослужбовців у країнах НАТО має інтегрований, багаторівневий і науково обґрунтований характер. Вона охоплює розвиток адаптивного мислення, саморегуляції, командної взаємопідтримки, психологічного лідерства та інші важливі аспекти для формування психологічної стійкості та готовності до виконання бойових завдань. До провідних тенденцій належать: впровадження психологічних тренінгів у бойове навчання, цифровізація (використання VR-середовищ, біофідбек-технологій), системний моніторинг психічного стану особового складу тощо. Водночас ідентифіковано проблеми – фрагментарність стандартів, часові обмеження, недостатня практична спрямованість деяких курсів та нерівномірність підготовки серед країн Альянсу. Висновки. Система психологічної підготовки військовослужбовців армій країн НАТО розвинена на достатньому рівні та довела свою ефективність у межах локальних і миротворчих операцій. Проте досвід Альянсу не може бути повністю імплементовано у контекст війни в Україні без глибокої адаптації. Наші бойові реалії потребують розроблення (вдосконалення) національної моделі психологічної підготовки військовослужбовців, яка базується на принципах НАТО, але враховує інтенсивність бойових дій, масштаб небойових втрат, відсутність ротацій, тривалість навантаження, участь мобілізованого ресурсу та мотиваційний і ціннісно-патріотичний конструкти. У разі потреби такі адаптаційні зміни мають бути навіть кардинальними – пріоритетними над стандартами НАТО, оскільки саме вони визначають ефективність психологічної стійкості та готовності українських військовослужбовців до виконання бойових завдань у реальних умовах сучасної війни.
психологічна підготовка, NATO, MFOC, CSF2, Battlemind, психологічна готовність, психологічна стійкість, Збройні сили України
Авторське право (c) 2025 Катерина Кравченко, Оксана Бабіч, Ольга Соколіна, Ольга Юркова, Людмила Беліченко https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
Професійна військова освіта в умовах воєнного стану: кадрові виклики, мотиваційні механізми та ефективність вступної кампанії
В с т у п . Підготовка офіцерських кадрів у вищій військовій школі є невід′ємною складовою стратегічного планування кадрового потенціалу ЗС України. Водночас виконання державного замовлення стикається з проблемою конкуренції вищого військового навчального закладу з цивільними вітчизняними й іноземними освітніми установами за абітурієнта, особливо в умовах воєнного стану та відтоку молоді за кордон. Мета дослідження полягає у визначенні шляхів вдосконалення системи добору і підготовки офіцерських кадрів у ЗСУ шляхом аналізу освітніх, соціальних та комунікаційних чинників. М е т о д и . Для досягнення поставленої мети використано такі методи: аналіз, синтез – для визначення проблеми та мети дослідження; контент-аналіз – для вивчення джерел з теми дослідження; конкретизації – для визначення заходів, спрямованих на вдосконалення системи організації роботи вищого військового навчального закладу з абітурієнтами; прогнозування – у процесі обговорення очікуваного ефекту від зміни функціоналу та координації діяльності окремих суб′єктів вступної кампанії; узагальнення та систематизації – для опрацювання чинників, що впливають на стан вступної кампанії у вищій військовій школі. Р е з у л ь т а т и . Схарактеризовано стан профорієнтаційної роботи з абітурієнтами, надано пропозиції до нормативних документів з питань військово-професійної орієнтації молоді, обґрунтовано пропозиції щодо змісту та забезпечення узгодженої роботи окремих штатних підрозділів закладів вищої військової освіти задля набуття ефективності вступної кампанії, визначено її кількісні та якісні показники. В и с н о в к и . Підготовка офіцерських кадрів здійснюється на курсах професійної військової освіти L-1A+L-1B або під час навчання у вищих військових навчальних закладах. Існують об′єктивні чинники на користь вибору абітурієнтами цивільних закладів освіти, зокрема закордонних. На ефективність вступної кампанії вплине, серед іншого, корегування функціональних обов′язків та повноважень підрозділів рекрутингу та комунікацій, їх злагодженість. Результати вступної кампанії мають визначатися за певними кількісними та якісними показниками ефективності.
вищий військовий навчальний заклад, вступна кампанія, мотивація, рекрутинг, комунікації, показники ефективності
Авторське право (c) 2025 Анатолій Лойшин https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
Екологія внутрішніх комунікацій: створення здорового комунікаційного середовища в професійному спілкуванні
В с т у п . Проаналізовано концепцію "екології внутрішніх комунікацій" у сучасному корпоративному середовищі. Обґрунтовано актуальність переходу від механістичного до екологічного підходу в управлінні комунікаціями. Мета статті – провести аналіз концепції "екології внутрішніх комунікацій", ідентифікувати ключові "забруднювачі" професійного спілкування та визначити принципи формування здорового, психологічно безпечного комунікаційного середовища в організації. М е т о д и . Дослідження проведено із застосуванням методів теоретичного узагальнення та аналізу (для вивчення існуючих концепцій "екології комунікації" та організаційної поведінки), синтезу (для поєднання ідей з різних галузей), методів індукції та дедукції (для виявлення "забруднювачів" та формування принципів "комунікаційної гігієни"), а також концептуального моделювання для опису здорової комунікаційної екосистеми. Р е з у л ь т а т и . Розкрито сутність ключових "забруднювачів" професійного спілкування, таких як: інформаційне перевантаження, цифровий шум та низький рівень психологічної безпеки. Інформаційне перевантаження проаналізовано як стан, коли обсяг отриманої інформації перевищує когнітивну здатність індивіда її обробити. Досліджено, що цей стан посилюється тотальною цифровізацією і проявляється у симптомах, як-от: постійне відчуття "пропущеного", неможливість зосередитися через сповіщення та загальне зниження якості прийняття рішень. Цифровий шум ідентифіковано як наслідок неправильного використання комунікаційних каналів. Це проявляється в невідповідності задачі та інструменту (напр., проведення наради для питання, яке можна вирішити листом, або обговорення складних рішень у швидких чатах), що призводить до марнування когнітивних ресурсів та хаосу. Низький рівень психологічної безпеки визначено як найнебезпечніший "токсин" в екосистемі. Деталізовано, що його відсутність придушує інновації через страх помилки, перетворює комунікацію на захисну, а зворотний зв'язок – на напад. Встановлено необхідність інтеграції військових моделей довіри як основи для "детоксикації" комунікаційного середовища. Проаналізовано, що військові концепції, як-от "колективне усвідомлення", є, по суті, аналогом цивільної "психологічної безпеки", але з акцентом на ефективність в екстремальних умовах. Обґрунтовано, що саме цей, перевірений у кризових умовах, підхід до формування довіри слугує тим "нульовим рівнем", на якому вже можуть ефективно впроваджуватися гнучкі цивільні практики "комунікаційної гігієни". В и с н о в к и . Запропоновано принципи "комунікаційної гігієни", спрямовані на створення здорового, стійкого та психологічно безпечного інформаційного середовища в організації.
екологія комунікацій, внутрішні комунікації, інформаційне перевантаження, цифровий шум, психологічна безпека, комунікаційна гігієна, корпоративна культура
Авторське право (c) 2025 Андрій Каленський https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
ДОЦІЛЬНІСТЬ ВИКОРИСТАННЯ ГЕОІНФОРМАЦІЙНИХ СИСТЕМ ПІД ЧАС ПРОВЕДЕННЯ МИРОТВОРЧИХ ОПЕРАЦІЙ
Ефективне вирішення складних завдань під час проведення миротворчих операцій буде залежати від оперативності, вірогідності та повноти забезпечення місій геопросторовою інформацією. Швидкість отримання інформації та її актуальність може гарантувати геоінформаційна система. У статті обґрунтовується доцільність використання геоінформаційних систем під час проведення миротворчих операцій.
геоінформаційна система, геопросторова інформація, миротворча операція, місія
Авторське право (c) 2019 Н. Литвиненко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
РЕГІОНАЛЬНІ ГЕОМОРФОЛОГІЧНІ ДОСЛІДЖЕННЯ (МОРФОХРОНОДИНАМІЧНИЙ НАПРЯМОК)
Регіональні дослідження в геоморфології історично визначаються основними на даний час концепціями і парадигмами. Нинішні морфогенетична і морфодинамічна концепції не відповідають досягнутому теоретичному рівню геоморфології й інших наук, накопиченому нею фактичному матеріалу, можливостям у вирішенні багатьох глобальних і регіональних проблем. Розглядається нова узагальнююча концепція геоморфології – морфохронодинамічна: теорія, методологія, прикладні напрямки, досвід її використання в регіональних геоморфологічних дослідженнях історикодинамічних басейнових геоморфосистем.
регіональні дослідження, теорія геоморфології, морфохронодинамічна концепція, історикодинамічні басейнові геоморфосистеми
Авторське право (c) 2019 О. Комлєв, О. Довніч (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
ТЕОРЕТИКО-МЕТОДОЛОГІЧНА БАЗА СУСПІЛЬНОЇ ГЕОГРАФІЇ І ЇЇ ВИКОРИСТАННЯ У ВІЙСЬКОВІЙ ГЕОГРАФІЇ УКРАЇНИ
Стаття присвячена розгляду можливостей використання теоретико-методологічної бази суспільної географії у становленні та розвитку сучасної військової географії. Пропонуються до використання різні теорії, концепції і принципи суспільної і політичної географії, які, на думку автора, можуть сприяти диверсифікації військової географії як науки і навчальної дисципліни.
геополітика, геостратегія, політико-географічне положення, дистанційність, детермінованість, потенційність
Авторське право (c) 2019 П. Масляк, Н. Левінськова (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
БЕЛІГЕРАТИВНІ ЛАНДШАФТИ: СУТНІСТЬ І КЛАСИФІКАЦІЯ
Розглянуто проблему використання і розуміння поняття "белігеративні ландшафти", їх сутність та можливості класифікації. Значна різномастість белігеративних ландшафтів дала можливість їх класифікувати за часом формування, тривалістю існування, господарським використанням, належністю до типів місцевостей. З ландшафтознавчого погляду найбільш доцільною є класифікація белігеративних ландшафтів за належністю до відповідних типів місцевостей. Загальна класифікація белігеративних ландшафтів представлена у вигляді схеми, де виокремлено клас, підкласи, зональні типи, белігеративні місцевості, ділянки та урочища. Частково розглянуто можливості раціонального використання белігеративних ландшафтів.
ландшафт, белігеративний ландшафт, сутність, класифікація, типи, кургани, оборонні споруди
Авторське право (c) 2019 Г. Денисик (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
КОНЦЕПТУАЛЬНА СХЕМА СИСТЕМИ МОДЕЛЮВАННЯ ТАКТИЧНОЇ ОБСТАНОВКИ НА БАЗІ ГЕОІНФОРМАЦІЙНОЇ СИСТЕМИ
Аналіз напрямків використання геоінформаційних систем для військової сфери свідчить про необхідність розроблення вітчизняних імітаційних систем моделювання бойових дій та створення системи моделювання тактичної обстановки військового призначення із застосуванням геоінформаційних систем для Збройних Сил України. Представлено концептуальну схему системи моделювання тактичної обстановки на базі ГІС-технологій, яку пропонується використовувати для планування розвідки та спеціальних операцій, визначення цілей, аналізу місцевості та взаємної видимості супротивних сторін, управління веденням бою тощо.
система моделювання бойових дій, геоінформаційна система, геопросторове моделювання
Авторське право (c) 2018 В. Хірх-Ялан, В. Бахвалов (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
ГЕОІНФОРМАЦІЙНА ОСНОВА В СИСТЕМІ УПРАВЛІННЯ ЗБРОЙНИХ СИЛ УКРАЇНИ
Розглядаються питання інтеграції геоінформаційної основи в єдину автоматизовану систему управління Збройних Сил України.
система управління, геоінформаційна система, геопросторова інформація, єдиний координатний простір, геоінформаційне забезпечення, оперативна обстановка
Авторське право (c) 2018 О. Федченко, М. Полторак (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
ПРАВОВА ТА НОРМАТИВНО-МЕТОДИЧНА БАЗА НОРМАТИВНОЇ ГРОШОВОЇ ОЦІНКИ ЗЕМЕЛЬ НАСЕЛЕНИХ ПУНКТІВ
На основі інформації щодо виконання нормативної грошової оцінки земель населених пунктів зроблено аналіз та структуризацію відомостей, наведених у нормативно-правовій базі, розглянуто основні документи, що регламентують виконання зазначеної оцінки.
нормативна оцінка, грошова оцінка, населені пункти, нормативно-правова база, законодавство
Авторське право (c) 2018 С. Тітова, Д. Демченко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
ОСОБЛИВОСТІ ПРОЦЕСУ ФОРМУВАННЯ ЗЕМЕЛЬНОГО СЕРВІТУТУ ТА ЗЕМЛІ ОБОРОННОГО ПРИЗНАЧЕННЯ
На основі обґрунтованих методологічних положень представлено особливості підстав установлення та припинення сервітутів для практичного застосування їх у військовій сфері. Розкрито зміст сервітутів у системі обмежень і відмежовано їх від способів легітимного встановлення меж права власності.
земельний сервітут, користування, сервітуарій, власник, земельна ділянка
Авторське право (c) 2018 С. Тітова, Л. Гребеник (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
КАРТОГРАФІЧНИЙ АНАЛІЗ ТРАНСФОРМАЦІЇ СІЛЬСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА УКРАЇНИ
Проведено аналіз трансформаційних процесів в аграрній сфері України з 1990–2012 рр. Досліджено причини й наслідки занепаду аграрної сфери, а також галузеві й територіальні зміни у сільському господарстві за трансформаційний період у розрізі адміністративних областей. За статистичними даними розроблено карти динаміки рослинництва та тваринництва.
картографічний аналіз, аграрна трансформація, аграрний сектор, сільське господарство
Авторське право (c) 2018 В. Остроух, А. Мікуліна (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
КАРТОСЕМІОТИКА: ДОВЕРШЕНИЙ ВИГЛЯД НАУКОЗНАВЧОЇ МОВНОЇ КОНЦЕПЦІЇ СУЧАСНОЇ КАРТОГРАФІЇ, ЩО ПРЕТЕНДУЄ НА РОЛЬ ЇЇ ЗАГАЛЬНОЇ ТЕОРІЇ
Тривала історія картографії як науки, виробництва та освіти засвідчує, що її загальна теорія завжди узгоджувалась із найактуальнішими вимогами суспільної практики, які постійно змінювались, роблячи її еволюціонуючою науковою дисципліною, що в наш час розвивається в об'єктивних умовах інтеграції наук з різноманітних галузей знань: від природничих до гуманітарних, методи яких споріднені. Цей процес інтеграції чудово ілюструє теорія геозображень, яка зосереджена на пізнанні особливостей форм відображення простору об'єктів реальної дійсності, одержаних спорідненими методами різних наук. На нашу думку, спорідненості їм надає використання єдиної об'єктної мови картографії, гносеологічну сутність якої доведено у картосеміотиці, завдяки якій вона здатна займати одну із найважливіших змістовних сторін загальної теорії картографічної науки.
картографія, загальна теорія, картосеміотика, мовна концепція, семіотичні сторони змісту карти, контур (форма) знаку
Авторське право (c) 2018 А. Молочко, М. Молочко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
МЕТОДИКА ОЦІНЮВАННЯ ЯКОСТІ МІСЬКОГО СЕРЕДОВИЩА
Пропонується підхід до оцінки стану навколишнього антропогенно-трансформованого середовища, заснований на метаболічній концепції міського середовища. Удосконалення існуючих та розробка нових індикаторів є важливим етапом у напрямку впровадження у практику геоінформаційного моніторингу прогнозування стану міського середовища, що дозволить реалізувати на практиці концепцію сталого розвитку міського середовища, яка сьогодні є розвитком вчення В. І. Вернадського про ноосферу.
енергетичний баланс, ентропія, вільна енергія, алгоритм Такагі-Сугено-Канга, речовинноенергетичні потоки, геоінформаційний моніторинг
Авторське право (c) 2018 О. Міхно, І. Патракеєв (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
ФОРМУВАННЯ СТОКУ ТА ЕКОЛОГІЧНИЙ СТАН ВОДИ РІЧКИ ГУЙВА
На основі обґрунтованих теоретико-методичних положень представлено особливості динаміки коливання витрат води в річці Гуйва в період 1938–2010 рр. у пунктах спостережень Городківка, Піски. Наведено порівняльні результати хімічного складу й мінералізації води р. Гуйва за період 1967–2015 рр. Викладено результати екологічної оцінки якості води за критеріями забруднення компонентами сольового складу, екологосанітарними показниками та вмістом специфічних речовин токсичної дії. Розраховано індекс забруднення води та дано загальну оцінку забруднення за всією множиною показників.
колебания затрат воды, химический состав, минерализация, оценка качества, загрязнение воды
Авторське право (c) 2018 П. Лозовіцький, А. Молочко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
ВИКОРИСТАННЯ ГЕОІНФОРМАЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ У СФЕРІ ДИСТАНЦІЙНОГО ЗОНДУВАННЯ ЗЕМЛІ ДЛЯ ВИРІШЕННЯ ВІЙСЬКОВИХ ЗАДАЧ
Бурхливий розвиток геоінформаційних систем і засобів дистанційного зондування Землі, що спостерігається протягом останніх десятиліть, обумовлює необхідність взаємної інтеграції цих напрямків. Розглядається питання використання геоінформаційних систем і технологій у сфері дистанційного зондування Землі для вирішення військових задач.
дистанційне зондування Землі, геоінформаційна система
Авторське право (c) 2018 Н. Литвиненко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
КАРТОГРАФУВАННЯ ІНФЕКЦІЙНИХ ХВОРОБ НА ТЕРИТОРІЇ УКРАЇНИ
Розглянуто особливості, які є характерними для картографування інфекційних хвороб на території України. Виділено основні картографічні способи, які варто використовувати при відображенні інфекційних хвороб на карті. Проаналізовано доцільність використання різних методів картографування. Досліджено основні варіанти зображення показників інфекційних хвороб у картографічних творах. Розкрито основні правила відображення захворюваності в легенді карти.
картографування, інфекційні хвороби, медична географія, карта, способи картографування, показники захворюваності, умовні позначення
Авторське право (c) 2018 Т. Дудун, В. Мартинюк (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
ОСОБЛИВОСТІ ЕКОЛОГІЧНОГО КАРТОГРАФУВАННЯ ТЕРИТОРІЇ ДЛЯ НАВЧАЛЬНИХ ЦІЛЕЙ
Представлено інформацію про основні принципи та правила екологічного картографування території. Розкрито відмінність створення таких карт для використання в навчальних цілях. Екологічна карта – це картографічна модель екологічних станів ландшафтних таксонів, які в сукупності відображають сучасну екологічну ситуацію на території. Екологічна карта – це множина дискретних значень стану геосистеми, які поступово змінюються від точки до точки, охоплюючи всю досліджувану територію.
екологічне картографування, геоінформаційні системи, навчальні картографічні твори, екологічна освіта, стан геосистеми
Авторське право (c) 2018 Л. Даценко, Ю. Ніжинська (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
ДОСВІД РЕФОРМУВАННЯ СИСТЕМИ КАДРОВОГО МЕНЕДЖМЕНТУ У ЗБРОЙНИХ СИЛАХ УКРАЇНИ
Проаналізовано досвід реформування системи кадрового менеджменту (управління персоналу) в Збройних Силах України у період 2006–2011 роки та 2014–2018 роки. Проаналізовано та проведено порівняння двох періодів реформування системи управління персоналом Збройних Сил України під час виконання Державної програми розвитку Збройних Сил України на період 2006-2011 роки та Державної програми розвитку Збройних Сил України на період до 2020 року.
кадровий менеджмент, управління персоналом, персонал, професіоналізація
Авторське право (c) 2019 І. Красота, О. Тракалюк, В. Штанько (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
МОДЕЛЬ ФОРМУВАННЯ ПРОФЕСІЙНИХ ЯКОСТЕЙ У ПРОЦЕСІ ПРОФЕСІЙНОЇ ПІДГОТОВКИ МАЙБУТНЬОГО МЕНЕДЖЕРА З УРАХУВАННЯМ ГЕНДЕРНИХ ОСОБЛИВОСТЕЙ
Представлено модель формування професійних якостей у процесі професійної підготовки менеджера у ЗВО із врахуванням гендерних особливостей. Розкривається цільовий, методологічний, організаційний, змістовий, результативний блоки моделі. Зазначається, що частиною методологічної складової є закони, що побудовані на описаних принципах. Представлено кінцевий результат у вигляді сформованості якостей менеджера у гендерно-чутливому середовищі.
гендерно-чутливе середовище, навчальний план, модель, сформованість професійних якостей, професійна підготовка
Авторське право (c) 2019 Д. Чемеринська (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
ТЕОРЕТИЧНИЙ АНАЛІЗ ПСИХОЛОГІЧНОГО ФЕНОМЕНУ "ТОЛЕРАНТНІСТЬ ДО НЕВИЗНАЧЕНОСТІ"
Здійснено теоретичний аналіз феномену "толерантності до невизначеності" у зарубіжних та вітчизняних психологічних дослідженнях, уточнення його змісту. Здійснено спробу розкриття структури цього феномену, аналіз підходів до його вивчення, історія становлення конструкта. Розглянуто психологічні особливості ситуації невизначеності та роль ситуації невизначеності у розвитку особистості. Толерантність до невизначеності – це науковий конструкт, який має безліч трактувань. Акцентується увага на ряді підходів, що склалися під час його вивчення: толерантність до невизначеності як риса особистості, толерантність до невизначеності як ситуаційно-специфічна установка, толерантність до невизначеності як метакогнітівна характеристика.
толерантність до невизначеності, інтолерантність до невизначеності, особистісний конструкт, риса особистості
Авторське право (c) 2019 І. Томаржевська (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
ХОРВАТСЬКИЙ ДОСВІД У СФЕРІ ЗАХИСТУ ВЛАСНИХ ГЕРОЇВ
Розглянуто досвід формування ціннісних орієнтирів і громадянської свідомості у населення та військовослужбовців Хорватії, країні, яка здобула та захистила від збройної агресії свою незалежність у XX столітті. Проаналізована діяльність органів державної влади Республіки Хорватії з питань підвищення престижу військової служби, відновлення та впровадження у збройних силах національно-історичних та військових традицій. Розкривається структура соціального захисту та реабілітації військовослужбовців збройних сил Хорватії та позиція військово-політичного керівництва країни в цьому напрямку. Розглянута різностороння політична та економічна співпраця, а також культурно-гуманітарне співробітництво України та Хорватії, міжнародні зв'язки з НАТО. Детально розкритий багатовекторний порядок надання оборонцям психологічної, медичної, матеріальної реабілітації та гарантії держави для військовослужбовців і резервістів. Вивчено особливості хорватського національного характеру, хорватської культури, дотримання мовного етикету, повага до традицій і звичаїв старших поколінь. Важливе значення надається пропаганді військової служби та військовій професійній орієнтації молоді країни. Одним із головних завдань ставилось вивчення досвіду міністерства захисників Республіки Хорватія у сфері соціального захисту оборонців. Новим для України є досвід розвитку добровольчої національної оборони у Хорватії, мета якої полягає в максимальному використанні ресурсів усього суспільства, особливо цивільних громадських організацій, в інтересах підвищення рівня обороноздатності держави.
престиж військової служби, збройні сили, соціальний захист
Авторське право (c) 2019 О. Сторубльов (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/